600 VUOTTA ENNEN KOLUMBUSTA, -
POHJOIS-AMERIKAN OLI VALLOITTANUT ARMOTTOMAT ROSVOT, AIKEENAAN ASETTUA SEN RANNOILLE.
JOKIN PYSÄYTTI HEIDÄT.
SE MIKÄ SIITÄ SEURASI ON LEGENDAA.
- LEGENDA AAVESOTURISTA -
Hän ei voi jäädä luoksemme.
Katso hänen ihoaan ja silmiään.
Hän on kuin jokin paholaisen henki, joka ei ole koskaan nähnyt aurinkoa.
- Demoni. - Hän ei ole demoni. Hän on poika.
Veri kulkee hänessä.
Hän muuttuu hirviöksi, kuten hänen esi-isänsä.
Jos jätämme tämän lapsen kuolemaan kylmyyteen...
Ketkä silloin ovat hirviöitä?
Hän puhuu totta.
Pojalla... On kohtalo ihmisten joukossa.
Hän jää.
Kuka olet, pienokainen?
Pieni raakalainen.
Tapa tuo tuholainen!
Et ole poikani!
15 VUOTTA MYÖHEMMIN
Anna kun autan.
Ghost.
Ala tulla! Täällä!
Saavuit aikaisin kevätmarkkinoille.
Mistä lähtien tienraivaaja on tullut kauppareissulle?
Tulin tekemään muuta, kuin kaupustelemaan.
Katsokaa, hiljainen mies. Leiki kanssamme.
Se on minun!
Otan sen kiinni.
Hän on kaunis. Eikö vain?
Lumivyöry sattui talvimetsästyksessä.
- Kuinka monta kuollutta? - Kolme neljästä metsästysjoukkiosta.
Heidän joukossaan oli seuraajani.
Oletko jo valinnut toisen?
Hän on yksi heistä.
Mutta kuka?
Sitä en vielä tiedä.
Tyttärestäsi on kasvanut kaunis nainen.
Ja me olemme muuttumassa vanhoiksi miehiksi.
Olet ollut vanha jo jonkin aikaa.
Tänä iltana juhlistamme urhojen piiriä.
Ehkäpä voit johtaa rituaalia?
Mitä näet?
Ennustus...
On täyttymässä.
Aamunkoiton väellä on ollut aina tienraivaaja.
Perinteemme velvoittaa ihmisiä...
Valitsemaan seuraajan.
Tytär...
Hän ei ole vielä ansainnut oikeutta olla täällä.
Menneisyytesi demonit vaivaavat sinua edelleen.
Ennen kuin kohtaat heidät... Et tule tietämään, kuka oikeasti olet.
Poikani.
Jos en voi olla urho, -
niin kuka sitten olen?
Olet lohikäärmemiehen poika. Mutta olet meidän.
Näkemiin.
Hyvästi. Nähdään ensi vuonna.
Katso, mitä minulla on. Se on huilu.
Sinulla on huilu.
- Hyvästi poikani. - Hyvästi isä. En ole poissa kauan.
Niin kaunis.
Hyvästi äiti.
- Ole varuillasi, poikani. - Hei, Ghost!
- Ei, mene. - Ala tulla.
Älä mene liian kauas yksinäsi.
- Miksi olet aina niin vakava? - Olen täällä katsomassa perääsi.
Huolehditko myös nukestani?
Molemmista, lupaan.
Mene hänen kanssaan.
Ei!
- Ottakaa heidät kiinni! - Juoskaa!
Ei!
Äiti.
Hiljaa!
Ilmaiskaa kunnioitusta isännällemme.
Vaikka he ovatkin raakalaisia, -
heitä tulisi kohdella kunnioituksella.
Kuolema miekasta!
Isä!
Tuo näyttää erilaiselta.
Ehkä hän osaa käyttää miekkaa.
Ota se pois, ennen kuin hän satuttaa itseään.
Tuokaa minulle hänen päänsä!
Raakalainen tuntee tapamme.
Missä hänen päänsä on?
Kadotin hänet.
Helvetti sinua!
Hän opastaa meidät seuraavaan kylään.
Haluan tappaa heidät kaikki.
Hyvä, tapa heidät ja puhdista tämä maa, ennen kuin asetumme tänne.
Isä, nuo jäljet.
Häivy.
Hän vuotaa verta.
Isä!
Hän on lähellä.
Hänen täytyy nukkua.
Ja niin pitää myös minun.
Mistä haaveilet?
- Meidän ei olisi pitänyt ottaa häntä. - Pelkään, että hän on vaarallinen.
Ystäväämme ei tarvitse pelätä.
Tämä on merkki lohikäärme heimosta.
He jahtaavat häntä.
- Entä jos he tulevat tänne? - He tappavat teidät kaikki.
Jokaisen miehen, naisen ja lapsen.
Entä sinun kyläsi?
He ovat kuolleet.
- He seuraavat jälkiäsi tänne. - Käskin sinua jättämään minut.
- Sinun olisi pitänyt kuunnella. - Sitten taistelemme vastaan.
Heillä kaikilla on tällaiset aseet, -
ja heillä oli suojanaan nahat, joita ei nuolet tai kivet läpäise.
Pakene, niin jäät ehkä henkiin.
Taistele heitä vastaan...
Tutkikaa luola!
Teidän täytyy opastaa heimomme poukamalle.
Suuntaa länteen vuorten läpi.
Kun pääsette haarakohtaan, kulje polkua itään.
Kevät on tullut aikaisin. Läntinen polku ei ole turvallinen.
Siellä on lumivyöryvaara. Olemme menettäneet tarpeeksi henkiä.
Mitä ajattelit tehdä?
Tappaa niin monta, kuin voin.
Ja sitten?
Ei ole sitten.
Isä, et voi päästää häntä menemään.
Hänen täytyy löytää tiensä.
Hänen sydämensä on täynnä kostoa.
Mene. Palaa takaisin!
Mene! Menet muiden kanssa!
Pysykää liikkessä.
Liikukaa, tulkaa!
- Ala tulla. - Nukkeni!
Tämä on kanjoni missä jokainen polku yhtyy.
Kohtaamme heidät täällä.
Tienraivaajan tytär ei ole täällä.
Hän on kadonnut.
Löydän hänet. Tuon hänet takaisin.
Tuon myös lohikäärmeheimon johtajan pään!
Lähdemme itään, kuten tienraivaaja sanoi.
Tuhka on vielä lämmintä.
He ovat lähellä! Sammuttakaa soihdut.
Isäni sanoi, että olet täynnä kostoa.
Et saisi olla täällä.
Kaksi sutta taistelee jokaisen miehen sydämessä...
Yksi on rakkaus.
Toinen on viha.
Kumpi voittaa?
Se jota ruokit eniten.
He tulevat.
Odottakaa. Ei vielä.
Ei!
Ottakaa hänet kiinni.
Täällä ei näe yhtään mitään.
Ei, älä, älä.
Oletko saanut jo kostosi?
Kerro, missä seuraava kylä sijaitsee.
Viekää hänet.
Jos et ole tarpeeksi vahva tappaaksesi karhua, -
käytä karhujen vahvuutta tappaaksesi se.
Kulje polkuani...
Niin minä kuljen sinun.
Ala kertoa!
Repikää hänet palasiksi!
Kertoisitko nyt missä kyläläiset ovat?
Vuosia sitten, tänne saapui laiva.
Mukana oli poika, -
mahtavan viikinkisoturin poika.
Tunsin isäsi.
Missä he ovat?
Odota!
Vien sinut sinne. Olen tienraivaajasi, -
jos annat hänen elää.
Tiesin, että osaisit puhua kuin ihminen.
Gunnar! Silmä silmästä.
Minä päätän kuka kuolee.
Muistan lohikäärmeheimon kodin, loputtoman talven.
He tuntevat lumen ja jään paremmin kuin kukaan muu.
Mutta he eivät tiedä mitään keväästämme.
Minne he ovat menneet?
Odottakaa!
Vuorten ylitse.
Tiedän minne he menivät.
Johda meidät sinne.
Keitä he ovat? Miksi he tulivat tänne?
He ovat petoja, eivät ihmisiä.
He elävät tappaakseen, parittaakseen.
He elävät ja kuolevat miekan kautta.
Se on heidän veressä.
Onko se sinun veressäsi?
Tulkaa tänne.
Mennään.
He löytävät muut. Mitä oikein teet?
Sen, mitä isäsi opetti minulle.
Nouse ylös, senkin kömpelö lutka!
Menemme länteen.
Se vie meidät kauemmaksi rannikolta.
Pidätkö minua tyhmänä, poika?
Kerroin vain totuuden.
Tuokaa se lutka.
Täällä! Katsokaa mitä löysin.
Liikkeelle!
- Meidän pitäisi kiertää jää. - Hän yrittää hidastaa meitä.
En. On turvallisempaa kiertää järvi.
Emme ole pelkureita!
Nostakaa hänet ylös!
- Antakaa hänen kuolla. - Oli sinun ideasi mennä jään yli, -
ja me tarvitsemme häntä vielä.
Tuliko kylmä, paskiainen?
Kierrämme järven.
Sidotaan itsemme toisiimme.
Polku on liian vaarallinen.
Sitten sinä näytät tietä.
Köyttäytykää toisiinne.
Hän pysyy minuun köytettynä.
Hän johdattaa meitä harhaan.
Haluan sinun lyövän minua.
- Mitä? - Lyö minua!
Lyö minua!
Riittää, lutka!
Olet viikingin poika. Näytä se!
Näytä se!
Tule, anna kätesi.
Kuuntele minua!
- Poistu! - En! En, en aio jättää sinua!
Mene! Luota minuun!
Ole kiltti!
Mene!
Valitsit raakalaiset kaltaistesi sijaan.
Kuole, itkevä poika, -
koska et muista, kuka olet!
Tiedän kuka olen!
Tee se. Anna minun kuolla miekan kautta.
Olen viimeinen heimolaisesi tällä kirotulla maalla.
Et ole heimoani.
Katsokaa! Tulkaa tänne!
He ovat poissa.
Niin kuin isäni ennen minua, minusta tuli tienraivaaja -
aamunkoiton väelle.
Hän katsoi yli aavan -
aina yli aavan. Etsien merkkejä lohikäärmemiehistä.
Pitääkseen vihansudet poissa rannoiltamme.
Hän löysi tiensä. Kaksi ihmistä.
Hän ei ollut kumpikaan. Silti hän oli molemmat.
Hän muutti elämäni ja väkemme tulevaisuuden.